Jeg vil aldri hjem igjen!
Sverg!
Sverg at du aldri blir en fet, vulgær jordeier. Sverg!
Jeg sverger! Jeg sverger!
Sverg at du alltid vil elske meg og aldri vil gifte deg med meg.
Sverg! Sverg!
Jeg sverger at jeg vil gifte meg med deg!
Alltid!
Aldri!
- Rekk meg din hånd! - Min hånd? Aldri!
Du er slik en løgner!
- Stille, vær så snill! - Hva foregår?
- Ottavio! - Dette arbeidet er svært krevende.
Hva holder du på med?
Jeg tar kunstneriske fotografier.
Hvem er dere? Hvorfor står dere der?
Vi? Vi er unge og uskyldige.
Ja, med tomme mager, signora.
Nå som dere kjenner min hemmelige kjærlighet til fotografering...
Vi kan holde på en hemmelighet.
- Hvem fortalte det? - Han kom fra Firenze.
- Han så dem med sine egne øyne. - Carabinieri,
svermet over alt med påsatte bajonetter.
De kommer til å marsjere mot Roma.
Klarsignalet kommer når du minst venter det.
Lar dere meg være igjen alene?
- Ikke gå uten meg. - Tross alt...
- Han fortalte det, høyrøstet. - Rett opp i ansiktet på ham.
Enten passer sjefen sine egne saker, eller så...
- Det er eneste maten. - Han blander seg alltid!
I handelskammeret er det ingen som vet noe som helst.
Det er en politisk manøver. Handelskammeret...
Det er mer enn politikk, det er revolusjon.
Handelskammeret skulle blitt informert.
Se. Fotografen vår. Hva er det han skal?
Jeg kommer straks. Vent. Hva er dette?
- En forkledning? - Det er det aller nyeste.
Hvis du vil klare deg i min bransje, følger du trenden.
Legg den der.
Takk.
- Skal vi dra? - Ja, så snart vi er klare.
- Hvor skal vi? - Taormina.
Taormina. Det er en besettelse.
- Men hvorfor? - Mot sør, mot sør.
Så langt bort som mulig fra svina i svarte skjorter.
Dette fører deg enda lenger bort.
- Enda lenger sør. - Kokain?
Kokain?
Jeg vil gjerne prøve litt. La meg prøve.
Hvorfor kutter du det slik?
Til nybegynneren.
- For en tragedie! - For en sløsing, mener du.
Litt mer forsiktig.
Vent nå litt. Spar litt til oss.
Grådig.
Hva har skjedd med deg?
- Jeg føler ingenting. - Du må vente litt.
Du har aldri gjort det før. Gi deg selv en sjanse.
Jeg føler ingenting. Jeg mener,
nesen min er nummen, men jeg føler ingenting.
- Jeg føler ingenting. - Hvor skal du?
Den begynner å virke.
Jeg føler ingenting.
Uansett... Hva skal vi finne på?
Jeg vet det! Jeg vil ha et bilde.
God idé.
- Hvem er det? - Telegram.
- Et øyeblikk. - Kommer!
Kommer straks!
Piruett.
Jeté.
Port de bras.
Her kommer jeg. Løft.
Det er til deg.
Du må reise med en gang.
Din far er syk.
Stå stille... Perfekt.
- Hva holder du på med? - Ingenting.
Du har din fars pels på.
Hva gjør du på fars kontor?
Med fars pistol?
Jeg tar vare på den.
Bare fortsett. Det spiller ingen rolle. Han trenger den ikke.
Hvordan døde han?
I fjøset.
Han sa...
"Beina mine er svake, som i en drøm. "
Han led ikke.
Fjøset. Det ser ut til å ligge til familien.
Du har vært borte i en måned.
Det er mange ting du ikke vet.
Send Attila bort.
Det er fortsatt tid.
Gi ham sparken øyeblikkelig.
I dag.
- Det ville ikke nyttet. - Han er fascist, en morder.
Spark ham ut. Det vil gjøre inntrykk.
Ikke nå. Mussolini har vunnet. Italia har virkelig endret seg.
Ting har endret seg her også.
Jeg har endret meg og du også.
- Hva mener du? - Jeg mener...
Du gir ordrene nå, for guds skyld. Du er den nye herren.
- Da er jeg herre over deg. - Olmo.
Fort deg. De kommer tilbake.
Her, ta den med deg. Den er jo din.
Hva slags tyv ville du ellers vært?
Er det din baby din mor holder?
Ja. Det er ei jente.
Og Anita?
Hun døde... i barsel.
Hør på meg, Alfredo,
Send Attila bort.
Jeg ba og ba om at du skulle komme i tide.
Nå er du alt jeg har igjen.
Som han led etter at du reiste.
Kan du vente her?
Mamma, jeg må fortelle deg noe. Sett deg.
Jeg må fortelle dere noe. Sett deg, tante Amelia.
Jeg må fortelle dere noe.
Jeg vet ikke om jeg burde si det. Kanskje jeg burde vente.
Dette er ikke akkurat rette øyeblikk å si det på, men...
jeg har bestemt meg for noe...
Jeg skal gifte meg.
Synes du dette er rett tidspunkt for spøk?
For et hastverk.
Er hun gravid?
Hva heter hun?
Ada.
Fra en god familie?
Er hun chic? Fortell meg, er hun chic?
Hun er fransk.
Er hun utdannet og bereist?
Er hun pen? Og sunn?
Vi skal ha et bryllup alle blir misunnelige av.
- Når? - Veldig snart.
Lenge leve bruden og brudgommen!
Uforferdede ungdom, o fryktløse ungdom
Deres tro er med oss
Som et varsel om kjærlighet og hengivenhet
Et paradis av fertil lykke sammen
Ved brudens moralske løfte om troskap
Skal denne noble slekten føres videre
Grepet av det guddommelige lys
Et lys som skal lede bort fra strid
Hvert nye barn i sin ferd gjennom livet
Hun er for pen.
Altfor pen til å være kone.
Hun er mer enn en kone.
- Ada er en elskerinne. - Elskerinne, meg i ræva!
Hun er nok ikke god i sengen.
For et snakk.
Jeg gir henne ett år.
Hun er så vakker.
Fortryllende, egentlig.
For et herlig selskap.
Jeg ble så glad da vi ble invitert.
Du er virkelig en drittsekk.
Jeg hater deg, vet du. Avskyr deg.
Jeg skulle vært i ditt sted.
Får jeg?
- En suvenir. - Får jeg?
Vent.
Du kommer til å bli så pen.
Som en brud.
- Jeg vedder på Attila! - Falzoni slår ham!
- Attila slår ham. - Kom igjen, Falzoni!
Halvparten av mine penger er dine!
Min brud.
Se på Attilas hansker. De er så fine.
- Har du lyst på et par? - Får jeg det, skal jeg være snill.
Og en svart skjorte også?
Signor Alfredo,
sammen skåler vi for deg og din nye brud.
Kom deg ned fra bordet!
Send dem bort. Jeg tåler dem ikke. Jeg tåler dem ikke!
Hør her, ikke bli oppskaket.
De er bare naboene våre.
Den eneste forskjellen er fargen på skjortene deres.
Det er all verdens forskjell.
De er som slektningene våre. Vi må invitere dem.
Etter dette ser vi dem ikke på ti år.
Hundre år. Lov meg det.
Tusen år. Jeg lover.
- Er alle fra samme familie? - Ja. Familien Dalco.
Før krigen var de dobbelt så mange.
Hvem er den vakre kvinnen ved ilden?
Det er Rosina, Olmos mor.
Hvor er Olmo? Jeg har ikke sett ham i hele dag.
Og Ottavio?
- Jeg tilgir ham aldri! - For noen fine venner vi har.
Kom igjen, gå bort til henne.
Rosina, vil du ha litt konfetti?
Takk, signora.
Jeg kjente ham da han var så høy...
Så lenge siden.
Det var nesten daggry da vi stoppet lastebilene
og så guttene våre i en halv time. Jeg sverger...
Praktfull dag, Serafini. Praktfull.
Regina.
Og de begynte å rope, "La oss marsjere videre til Roma. "
Bare husk å holde deg langt vekk fra Ada.
Hvem ville våge å røre din dyrebare kone?
Tror du hun vil klare å bo her,
med grisene, skitten og familien Dalco?
Lukk døra.
Lukk døra!
Vi har ikke for vane å la de ansatte
og familiemedlemmer ha omgang på spisebordet.
Hvis dere får trang til å uttrykke dere slik igjen,
så gjør det utenfor huset!
Er det klart?
Det er dette du ventet på.
Å bli padrone.
Gudene må vite hvor lenge du har ventet.
Og en ting til.
Jeg vet du ser imponerende ut i den uniformen,
men min kone ønsker ikke å ha svartskjorter i huset.
Mange kvinner er...
Kom igjen, Alfredo.
Han er ikke utdannet, det er jeg enig i, men hør på meg...
Behold ham. Han er vakthunden din.
Hvor var du, vakthund,
da de brøt seg inn i min fars arkiv?
Hva skjedde med pistolen han hadde der?
Det må ha vært en kommunist.
De har ikke engang respekt for de døde.
Du og bruden din kan ta det med ro.
Dere får pistolen tilbake.
Ikke bry deg om pistolen, hold Regina unna min kone.
Send meg bort.
- Hvorfor sender du meg ikke bort? - Jeg vil ha deg her.
Du er en del av arven.
Det er slik et vakkert hus...
Attila, se på meg. Det er håndbak.
Er det sant at du alltid vinner i håndbak?
Og når jeg tenker pa hvor glad jeg er i dette huset...
Regina, det er bestemt.
Vi flytter alle sammen inn til byen.
De har rett til å få være alene.
Og det forteller du meg bare slik?
Jeg blir ikke med. Jeg blir her.
- Se hvem som er her. - Ottavio!
- Jeg er litt sen. Bryllupspresangen din. - Bryllupspresangen min.
Tusen takk.
- Han heter Kokain. - Kokain.
Takk onkel. Han er nydelig.
Han heter Kokain.
Jeg vil ri ham.
Stigbøylen.
En og to og tre og opp!
For en overdådig gave.
Så storslått.
Kom inn her, din feiging!
Elsk med meg her.
- Jeg skal elske med deg. - I dette huset.
Det er mitt hus også. Jeg er en del av arven.
Visste du ikke det?
Overklassen har et eget sted for onani.
Alfredo og jeg gjorde det her.
Du er et beist!
Jeg syntes så synd på deg,
som stod der og tok imot fornærmelsene,
på plass ved siden av din herre.
- Jeg er vakthunden hans. - Så bit! Bjeff!
Ikke la ham behandle meg slik. Han kan ikke behandle meg slik!
Hva slags mann er du?
Hvem er du?
Aldri bit hånden som mater deg,
så lenge du trenger mat.
Men Alfredo er råtten! Råtten!
Alfredo er fetteren din.
Se på den hurpa,
nygift, og så rømmer hun.
Jeg elsker deg.
Jeg får styrke fra fornærmelser og ydmykelser.
Jeg får styrke,
og Italia er min herre.
Jeg tjener bare henne.
Det er det vi marsjerte for.
De rike, de tar, og de stjeler, og de...
de spiser - de spiser vel - og de er råtne.
Vi fascister,
vi spiser smulene, og vi kommer til styrke.
Alfredo Berlinghieri,
du... og alle parasitter
skal få betale for fascistrevolusjonen,
og regningen blir ikke liten.
Regningen blir ikke liten.
Alle skal få betale.
Alle - rik og fattig, overklasse og bønder -
skal få betale med penger, land og brød,
kuer, ost, blod og skit!
Elsker du meg virkelig?
Elsker du meg?
Elsker du meg for alltid?
Jeg elsker deg for alltid.
- Her er hanskene dine. - Hanskene mine.
Forloveren.
Har du lekt bryllupsleken?
Sitt stille! Du ødelegger nettet mitt.
Du skremmer ham. Du ødelegger nettet mitt.
- Det koster penger. Sitt stille. - Få meg ut herfra!
- Hva venter du på? - Hvis du ikke sitter stille...
Ta det med ro, så blir du fri igjen.
Så? Hva venter du på?
Kan du hjelpe meg?
- Hva gjør det nettet her? - Det er en felle,
en felle for bruder.
- Får du mange? - Du er den første.
- Og den siste. - Hjelp meg ned.
- Er alt dette landet vårt? - Bare deres.
Jeg tror jeg kommer til å like meg her.
Jeg trodde jeg hatet landet.
Jeg elsker lukten av jord.
Det er tørket skit.
Hva er det i den?
Det er fuglene mine. Hva gjør du?
Hjelp meg opp nå.
Alle var i selskapet i dag... unntatt deg.
Unntatt meg.
Alfredo tror du er en ordentlig venn.
Ja, jeg vet det. Men vi er forskjellige.
Så kanskje dere ikke er så gode venner?
Kanskje.
Kanskje dere er fiender!
Patrizio!
- Hva fikk dere å spise? - Alle slags hors d'oeuvrer.
Og laksemousse.
- Og hva mer? - Lerker på spyd.
- Fersk stør og pattegris. - Har du sett sønnen min?
Nei, det har jeg ikke. Og hva mer?
- Jeg skal gi ham skikkelig juling. - Alle de vanlige kjøttrettene...
Patrizio!
Har du tenkt å fortelle noen om oss?
Har du tenkt fortelle noen om oss?
- Du ville vel ikke sladre. - La meg gå!
La meg gå!
Nei, slipp meg.
La oss lete der.
Ikke der, ikke der.
Jeg får søle på skoene mine.
Han pleide å krype rundt under ariene mine.
Hvor er du? Patrizio!
Jeg føler ikke for å treffe ham nå. Jeg kommer i morgen.
Jeg så deg ikke under gudstjenesten.
Takk for at du kom.
God fangst?
- Bare et par troster. - Et par troster?
- Liker du min kone? - Veldig pent par,
Ada og hesten.
Hvor er fars pistol?
Jeg har gjemt den.
Du bør være forsiktig. Hvis du ikke bruker den, vil den ruste.
Så du i hønseburet?
Ja. Vi går til låven nå.
- Den tilhørte Lady Godiva. - Da skal jeg ri ham naken.
- Så fint. - I rette øyeblikk.
- Der borte. - Hva har skjedd?
Der inne.
Signora... Signora, hva er det?
Der inne!
Hva har de gjort med ham?
Hva har de gjort? Hva har de gjort med ham?
Det skjedde for litt siden. De er sikkert her enda.
Se, se!
Du.
- Du var ikke i bryllupet. - Jeg kjenner ham!
Han ville drept oss alle!
De er alle like - de bøndene!
Olmo Dalco!
Ikke rør deg.
Jeg anklager deg for mordet på gutten!
Slå ham!
Hardere! Slå ham!
De dreper ham!
Olmo har ikke noe med det å gjøre. Det kan han ikke ha. Han var med meg.
Kom igjen, drep ham!
Han er hjelpeløs! Mordere!
En dag dreper de dere alle!
Jeg vet hvem som drepte ham...
Det var meg.
Morder!
- Morder! Forbannet avskum! - Jeg mente det ikke!
Det var et uhell!
Kom igjen!
Attila, stopp det! Det er nok! Det holder nå. Stopp det.
Stopp! Stopp!
- Ta denne mannen med til politiet. - Jeg gjorde det ikke!
Jeg gjorde aldri en flue fortred. Det var ikke meg.
Jeg er bare gal! Jeg bare spøkte. Jeg sa det bare fordi...
Se! Han har stjålet mat!
Mine damer og herrer, festen er slutt.
Det begynner å regne og bli mørkt,
og jeg synes alle bør dra hjem nå.
Se på tilstanden Olmo var i. Hvorfor stanset du dem ikke?
Tilstanden Olmo var i? Hva med Patrizio?
Olmo er uskyldig! Jeg sa jo jeg var sammen med ham!
- Jeg vet at du var det! - Du holder på å bli som dem!
Verre.
Ikke reis. Nei, bli.
Jeg beklager, Ada. Jeg setter aldri mine ben her igjen.
Alreit, en til. Kom igjen, la oss dra ham ut.
Få ham over på ryggen.
Hold ham nede.
- Hei, Olmo. - La ham jobbe. La ham jobbe.
Fint snitt.
Pappa!
For et handlag. To hyl og borte er den.
Ingen dreper griser som pappaen min.
Pass deg, Olmo. Vi traff Attila, og han sa vi burde finne
noen andre til å slakte grisene våre.
Han sa du gjør dette for å kunne gå fra hus til hus og preke revolusjon.
Hvordan overleve om man ikke kan arbeide?
Som Attila, han livnærer seg på ondskap.
Stella, vi trenger mer vann.
Her er vann.
Det er mer varmt vann og mer ild der!
Du er Olmo!
Du kjenner meg ikke igjen.
Det var et amnesti. De lot meg gå.
- Jeg har gått rundt i 30 dager. - Du kom tilbake?
Jeg går og går og går. Kan ikke stoppe.
Hvorfor måtte du blande deg inn den dagen?
Du lå nede. De var over deg alle sammen.
De hadde slått deg i hjel.
Alle de årene i fengsel for ingenting.
I fengsel, i en låve, under et tre, hvilken forskjell gjør det?
Slutt! Du vet hva de kommer til å gjøre.
Fortsetter du å synge den sangen, slår de inn hodene våre!
Fascistene kaster deg i fengsel for å slå vitser om Mussolini.
Jeg drepte ikke gutten.
Du drepte ikke gutten.
Det var en av mennene i svarte skjorter.
Hvem?
Jeg så at han gjemte liket i hulen.
- Hvem var det? - Det er vanskelig å si!
I svarte skjorter ser alle mordere like ut!
Jeg går og jeg går og jeg går...
Jeg kan ikke stoppe!
Hvor er sosialismen?
Når dere får det dere vil ha, vil dere ha mer, som dyr.
Padronene kan ikke stoppe dere. Padronene kan ikke stoppe meg.
Får dere et stykke land, vil dere ha et til. Det ligger i vår natur.
Stella.
Seminarene tar inn avlshingster og så føller de bare esler.
Fortell dem det. Du er smartere enn de tror.
La prestene betale for ditt opphold i fire år,
og gi dem så et spark i ræva og lenge leve Lenin!
Hvilken Lenin? Du må begynne å innse sannheten.
De la ned avisen vår,
samfunnshuset er borte, og det holdes ikke valg mer.
Se her, les den, det er avisen din.
Den våre kamerater trykker.
Som risikerer fengsel. Se så mange som har lest den.
Lær den utenat,
for når den er borte, skal du lære de andre,
de som ikke ser den og som ikke kan lese. Her.
Greit, jeg skal lære avisen utenat,
men hva nytter det uten noe parti, noen til å lede oss?
Se på oss, Olmo. Vi er spredt.
Åpner vi kjeften, havner vi i fengsel.
Partiet vårt er forbudt, vi er sjanseløse.
Ikke noe parti? Det er ikke sant. Partiet er ingen andre enn deg.
Og Eugenia og Enzo og Armando.
Kryss elven, så finner du familien Azzali.
Trenger du flere? Snakk med vekteren.
Partiet er rundt deg, der du finner hardtarbeidende menn.
I fengslene er det hundrevis av dine kamerater.
Partiet er der også. Det er overalt! Fortell ham det, Eugenia.
"100 fabrikkarbeidere ble arrestert på Rossi Tekstiler, mens 135 ble... "
Anita!
Hvor er datteren min?
Hun tar timer hos padrona.
Hvilken padrona?
Signora Ada.
". . streikende demonstrerte i bygatene.
"Flere kom i handgemeng med fascistfunksjonærer
"som forsøkte å stanse demonstrasjonen.
"Funksjonærene måtte be Milano om hjelp.
"Under kampene med troppene, ble fire kamerater drept. "
Jeg vet ikke hvordan du skal tørre å gå hjem i kveld!
Kona hans kommer til å drepe ham!
Berlinghieri, jeg vil ha omkamp.
Ro deg ned, Ferrari, du har nettopp mistet all buskapen din.
Hva mer kan du satse?
Han vil ende opp som din venn borgermesteren.
Tonnevis med ære og null penger... ordføreren satser sin kone.
- Jeg er lei for det. Stupido. - Alfredo.
Cavaliere Pioppi vil ha et ord med deg. Hva skal jeg si til ham?
Jeg ba deg om ikke å komme inn hit med møkkete sko.
Cavaliere Pioppi.
Dere kjenner alle Cavaliere Pioppi,
den eneste ærlige mann blant oss.
Unnskyld oss i et par minutter.
Ikke bry dere om det.
Vi skal ha omkamp, så du kan miste mer buskap.
- Takk gud at du har helsen. - Signora.
Jeg er glad en av oss har litt moro.
Vi har...
Vi har hatt det vanskelig...
Jorda var er gold. Vi...
Som du vet, var din far og jeg venner.
Han sa alltid, "Forsiktig, du er ingen administrator.
"Du lar tingene gå over styr. " Men han hjalp oss.
Han signerte så mange pantelån at det ikke finnes land i vårt navn!
Jeg ville ikke plage deg, men hun insisterte.
Du og jeg har vært gode venner.
- Dette er flaut. - Hvor mye trenger dere?
Jeg visste at du ikke ville nekte oss.
Du er mer forståelsesfull enn din far.
Har dere noe igjen å ta pant i?
Villaen.
Olmo. Hei.
- Huset, sa du. - Villaen.
- Du får ikke være her. - Flytt deg.
- Du lærer ikke lett, gjør du gutt? - Flytt deg!
Du har blitt fortalt hundre ganger at du ikke får være her.
- Noen må gi deg en lærepenge. - Flytt deg!
Kom deg ut! Du lærer visst aldri.
Det kommer til å gå deg ille.
Du tror du er kongen på dette forbanna slottet!
- Jeg skal vise at du ikke er det! - Flytt deg!
Hva i helvete er det som foregår her?
Skoene hans er skitne.
Hva gjør du her? Hva vil du?
Ålreit, jeg er fattig,
bonde, arbeider og morder.
- Og jeg vil ha datteren min! - Attila!
"Ved... "
- Sivene. - "... sivene og under himmelen,
"ligger mitt vakre hus. "
Flink jente. Vær så god.
- Anita, kom her. - Men, pappa, ikke før jeg er ferdig.
Jeg liker ikke at du er her. Det vet du.
Hun må lære å lese og skrive.
Du er ikke moren hennes.
Jeg vil ikke at hun skal være her!
Han har rett, vet du.
Hva gir deg rett, til å leke misjonær?
Hva i helvete gir deg rett?
- Jeg er glad i det barnet! - Det bryr jeg meg ikke om.
Barnet hører ikke til her.
La andre folks barn være i fred.
Greit! Da skal jeg oppofre meg i våre barn!
Nei! Bare oppofre deg i meg!
November er den grusomste måneden i året.
Faen også! Hurpe.
Stygge hurpe!
Men jeg skal inn. Jeg skal ha en flaske.
Nøkkelen. Gi meg nøkkelen.
- Nøkkelen! - Gå og drikk deg full på et vertshus.
Vi er respektable folk her i huset.
Visste du ikke det?
Jeg vil ha nøkkelen!
Jeg skal kjøre den opp i ræva di!
Ditt dumme vesen...
Så dum du er.
Hvorfor skulle du ikke få det du vil ha?
Du må drikke alt du vil.
Du er padrona. Er ikke du padrona?
Så du skal få all den drikken du vil ha.
Hjelp meg. Hvorfor hjelper du meg ikke?
- Vil du ha en slurk? - Jeg vil ikke ha lenger.
Jeg døper deg til Regina, dronninghurpen.
Ada!
God kveld.
Gå og legg deg, lille heks.
Kom igjen.
Ada.
God natt, engel. Sov godt.
Vil du ha litt vin?
Ja, gjerne.
En tår gjør godt fra tid til annen.
To eller tre også.
Det er så fint her.
Hva er så fint, om jeg tør spørre?
Anita som sier god natt.
Lukten av middagen deres.
At dere er sammen alle sammen.
Og din mor som sover ved ilden.
Bo her hvis du synes det er så fint. Jeg skal sette inn en feltseng.
Du vet de store dørene, som åpnes inn mot gårdsplassen?
Hver kveld, lukket padronen oss inne.
- Er det sant? - Jeg husker nøkkelen.
Den var så stor.
Og så ble bøndene låst inne, som i fengsel.
Vi kunne danse, synge, få barn og dø,
men det var umulig å komme ut.
Vi måtte sperres inne som dyr til morgenen.
- Hva skjedde så? - Det ble morgen,
padronen sendte en tjener for å åpne dørene for oss.
Jeg snakker ikke om middelalderen heller. Morsomt, ikke sant?
Bestefar Leo levde. Jeg var bare en liten gutt.
En gang kom Alfredo inn til oss her og ble låst inne sammen med oss.
Dørene er åpne nå.
Men Alfredo kommer aldri.
Hva synes du om Alfredo?
Padronene er våre fiender. Vi må knuse dem alle.
- Alfredo er padrone. - Og meg?
- Du er padrona. - Nei. Ikke egentlig.
Jeg er padronens kone.
Anita... ville ikke hennes mor ønsket at hun skulle lære?
Rosina... Vi vekket deg.
- Det går bra. - Gå. Jeg hadde en fryktelig drøm.
Greit.
Jeg var på fjellet med bestefar Leo.
"Se ned, " sa han. "Det er årene som kommer.
"En halter, en er blind. Den der har ikke noe hode!"
- Det er sent, mamma. - Ta med Anita og røm.
Røm, Olmo. Alt går under.
- Herregud. - Hørte du det? Han er der.
Hold kjeft.
Der bort. Jeg så ham. Han bevegde seg.
Han kommer for å spionere. Gå vekk, gå vekk. La oss være i fred!
Gjør noe!
Her.
Det er en katt!
Hver natt drømmer jeg om den gutten.
Han er dekket av blod.
Jeg hater ham.
Du driver meg fra vettet.
Jeg kommer aldri til dette helvetes rommet igjen!
Ikke vær sint. Jeg er også lei.
Når vi vil ha oss,
må vi oppføre oss som et par tyver... som gjemmer seg.
Du kan forandre alt det hvis du vil.
Du gir ordrene her. Han er svak som en manet.
Ada er full hele tiden.
Du har nøklene til alt, har du ikke, min kjære?
Nei. Jeg fortjener mitt eget hus,
standsmessig for noen som meg.
Jeg vet om et.
Hvor?
Villa Pioppi. Pantelånet skal snart betales.
Kan du ikke se oss, vi to...
som sitter sammen i kinesiske slåbroker
og hører på radio- sendingene fra Roma?
En tjener kommer stille inn med to glass marsalavin.
Marsala meg i ræva.
Jeg vil ha champagne.
Stella!
Hvor løper du? Hva er det, lille venn?
De førte ham bort! Min Martino og broren hans Gelindo!
Hvem?
Vaktene! De fører dem bort!
Vaktene? Hva? Vent!
Vent. Alle sammen... kom med meg.
Nei. Olmo, hvor går du? Har du mistet hodet?
Legg den pistolen bort! Du får oss alle i problemer.
Du lovte å ikke miste hodet.
Fengsel!
Ja. Fengsel.
Fengsel.
- Fengsel. - Hvor skal du?
I fengsel!
Kom tilbake, Olmo!
Vent, Stella!
Martino, Gelindo!
Vent.
Hold ut, kamerater! Vi skal få dere ut derfra!
Slutt! Du gjør det bare verre!
- Hold ut! Hold ut! - Nei!
- Martino, Gelindo! - Du gjør det bare verre!
Kom, kom.
Det er hundrevis av oss! Tusenvis!
Det er ikke plass i fengslene til oss alle!
Hva gjør du, Olmo? Kan du ikke se at du er alene?
Stella, vent!
Partiet svikter dere ikke!
Nei, men lenkene gjør vondt! De gjør vondt!
- Gå videre. - Fortsett å gå.
- Herren er med oss. - Velsigne meg, fader.
Siden min mann døde har de ikke latt meg være i fred.
Jeg har ikke annet enn gjeld, men likevel,
har jeg alltid gjort mitt offer for Jesu hellige sår.
Jeg har ikke penger til lånet, men jeg ser slik på det,
hvis jeg må velge mellom lånet og de hellige sårene,
da velger jeg sårene. De ønsker meg død likevel, og...
Dette har blitt en besettelse.
Vet du ikke at å klandre andre er en synd?
- En veldig fæl synd. - Tror du meg ikke?
Hva sier du til dette, da?
Se, her er beviset!
Vær så snill, jeg kan ikke utstå katter. Ikke de levende engang. Å kjære.
Han pleide å sove hos meg.
De vil skade tingene jeg er glad i.
De vil skade meg, ta alt fra meg!
De er onde mennesker!
- Der er bilen. - Endelig.
Ja. Her.
- Kommer du ikke inn? - Nei, ikke i natt.
- I natt bør man være hjemme. - Kom igjen.
- Ikke spis for mye. - Ciao, Piero. God jul.
- God kveld, signore. - God kveld.
- Skal vi spille kort senere? - Vi ses rundt midnatt.
- God jul. - God jul.
Vet du hvor lenge jeg har lett etter deg?
Signora Berlinghieri kan ikke lenger drikke hjemme
fordi vinen er låst inne.
Hun kan ikke drikke på elegante kafeer
fordi mannen hennes har gitt ordre mot det.
Så hun drikker på vertshus.
Jeg kommer til å få deg låst inne på asyl.
Jeg kan drikke her!
Jeg kan til og med falle under bordet.
Ingen ser meg uansett.
Kom deg opp derfra. Kom deg opp.
Du ser motbydelig ut.
Ansiktet ditt er hovent av alkoholen.
Du stinker. Kom deg opp.
Kom deg opp.
Synes dere også at jeg er motbydelig?
der alle burde finne behag og...
Er jeg... hoven?
Glade foreldre, men aller mest... .
... særlig i ferien...
Trenger du hjelp, signora?
finner de et stykke juleglede.
Ikke bland deg! De tror du er en tosk!
Jeg vet hvorfor du ikke vil at jeg skal drikke.
Det er fordi at når jeg drikker, får jeg mot til å si sannheten.
Du er annereldes. Du har forandret deg.
Du er omgitt av fryktelige, vulgære, arrogante bøller.
Mordere.
Og du er til og med verre enn dem.
Kom her. Ta en drink med oss.
- Min mann ønsker å treffe dere. - Kom igjen. Det begynner å bli sent.
Slutt å stirre. Kom igjen. La oss gå.
Slutt å stirre, din idiot. Du får bare problemer. Gå!
Vent litt.
- Dere kan ikke si nei til en drink. - La oss dra, signora, vær så snill.
- Hvor skal du? - Jeg skal vaske meg, signora.
- Hvorfor det? - Det er jul.
Å, herregud. Vær som du er.
Dere er mye finere slik.
Kan jeg få luen din?
- Vil du virkelig ha den? - Ja. Som minne om deg.
Unnskyld oss, signora. Unnskyld oss, er du snill.
Hva vil du? Hva vil du at jeg skal gjøre?
- Signore, vi stenger. - Vi drar.
Jeg skal ta kåpen din.
Kull, kull
Kull!
Kull til salgs
Din flyfille.
Du liker å rote med alle. Selv Olmo.
Olmo? For en fantasi.
Var det fantasi at jeg så dere sammen,
at jeg har sett dere sammen før?
Er det fantasi at du lukter som ham?
Tror du Olmo vil ha noe å gjøre med kona til en fascist?
Fascist? Jeg er ikke fascist! Kaller du meg det igjen, dreper jeg deg!
Ser jeg deg med ham igjen, så dreper jeg deg!
Du vil drepe meg fordi vi ikke kan elske lenger.
Krangler dere?
Så heldige. Dere må elske hverandre.
- Hvordan har du det? - Og du?
- Kjenner du henne? - Jeg tror det.
Sett deg.
Neve? Dette er Ada.
Jeg er glad du husker meg.
Hva med deg? Du er ikke herfra.
Du ser ut som en fin dame. Men du er en fin dame, ikke sant?
Det er min kone.
Vet du, etter den dagen fikk jeg aldri flere anfall.
Gudene vet hva jeg tenkte på.
Og så traff jeg en mann, en god mann.
Jeg likte ham, var veldig glad i ham.
Da min mor døde, giftet vi oss.
En flink arbeider. Vi slo oss ned her, i denne gaten. Jeg bor fortsatt her.
- Hva skjedde med ham? - Han forsvant en dag.
Jeg så ham aldri igjen.
Men selv om han skulle ha en ny kvinne, er jeg lykkelig.
Jeg lærte å klare meg og stå fint på egne ben.
Vi hadde ikke barn. Det er det eneste jeg savner.
Vet du, jeg vet ikke om det var min eller hans feil.
Kaken min. Den glemte jeg.
Bli her og spis med oss.
De er hyggelige folk.
Hvor kan dere dra så sent?
Dere vil like det. Bare vent.
Neve, jeg trodde du aldri skulle komme.
Jeg må ha glemt tiden hos bakeren. Det var så mange mennesker der.
Alfredo...
Jeg vil ha barn.
Gå! Gå til midnattsmessen.
Ciao, Oreste. God jul.
Syng av hjertens lyst!
La alle få vite for noen hyklere dere er!
Forsiktig, Oreste, djevelen tar deg.
Jeg er ikke redd for djevelen! Han er rød, som meg, og når jeg dør...
- Hvem bor der? - Attila Melanchini.
- Han har kommet seg opp og frem. - Er han alene?
Nei, sammen med sin kjære Regina, det mest misunte paret i dalen.
- Er det sant? - Ja.
God jul, signorina Regina!
Hva gjør dere der ute? Kom inn!
God jul, signora Pioppi!
Vi vil ikke komme for sent til messen.
Vi kan ta en dråpe å varme oss på og gå dit sammen.
Hun er virkelig gal.
Først ignorerer hun meg blant folk, så byr hun oss på en drink.
- Fantastisk. - Hun forsøker å gjøre det godt.
- Hvilken forskjell gjør det? - Kommer dere ikke?
La oss se hvordan det ser ut innenfra.
God jul, borgermester.
Du gjør narr av meg.
De kommer til å velge deg. Du er fortsatt en ung mann.
Ung. Og sterk.
Alt er så kunstnerisk,
som å være utenlands.
Huset er perfekt for en ekte dame.
Veldig elegant. Veldig...
Veldig smakfullt.
Synes dere virkelig det? Kom og se stuen.
- Hva gjør hun? - Jeg sa jo det, hun er gal.
Fanget dere! Nå må dere høre på meg.
Jeg skal stå for snakkingen nå.
For å komme ut må dere skrive under på at huset fortsatt er mitt.
Attila! Se!
Du fikk det pantet fra min mann med trusler og politisk utpressing!
Du fikk hjertet hans til å stanse.
Du pinte ham til døde.
"Det er så kunstnerisk, som å være utenlands"!
Perfekt for en partipamp, er det ikke, herr svartskjorte?
Men nå har jeg fanget dere, og jeg slipper dere ikke ut!
Dere slipper ikke ut.
Huset er mitt, og det skal forbli mitt.
"Laget i...
"Tsjekkoslovakia. "
Syndere! Svindlere!
Konkubine! Konkubine!
Hørte du? Hun kalte deg en konkubine.
Hvis vi ikke gifter oss snart, blir vi ledd ut.
Radioen virker ikke.
Dere har såret meg for siste gang.
Hva har katten min gjort dere?
Mordere. Det er det dere er.
Mordere.
Signora Pioppi, ro deg ned.
Åpne døren. Du er helt hysterisk.
Hva snakker du om?
Alle disse dumme beskyldningene.
Hvis du åpner døren, kan vi snakke om det.
Vi er respektable folk, signora Pioppi.
Innrøm at jeg så bra ut med kullselgerens hatt.
Du sa uimotståelig ut.
Men jeg liker deg best med min hatt.
Hvem er alle disse menneskene?
De kommer sikkert fra midnattsmesse.
Hva er det som skjer?
- Et innbrudd. - Hva kunne de stjele?
Stakkars folk. De måtte pantsette alt.
Hvem har pantelånet?
Å herregud.
Alt er pantsatt til Berlinghieri.
Hva har pantelånet med dette å gjøre? Det er en sexforbrytelse.
Hun var fortsatt en pen kvinne.
Hun hadde utvilsomt et forhold.
- God jul. - God kveld, kommissær.
Pantelån.
Jeg ville ikke bli overrasket om dette ble gjort av en sjalu elsker.
Kunne vært hvem som helst, kanskje noen her.
Hun oppmuntret ham sikkert...
for så å vrake ham.
Med lysten tent...
voldtok han henne muligens.
Så, dette mordet.
Galninger. Kommunister.
Perverse svin.
Kan jeg se?
Der, ser dere? Ikke noe undertøy.
Hvorfor tar en kvinne av seg undertøyet?
Hvorfor?
Feiging.
Hvorfor har du lås? Hvorfor låser du deg inne?
- Jeg låser andre ute. - Hvor er min kone?
Det holder! Kom deg ut!
Kom deg ut.
- Jeg beklager. Jeg... - Kom deg ut!
- Hva vil han ha? - Sin kone!
Du vekker barna.
Beklager. Jeg vet ikke hva som er galt med meg.
Jeg føler meg ikke bra. Hjertet mitt.
Hvilket hjerte? Du er bare syk i hodet!
Kanskje du har rett. Jeg vet ikke.
Jeg blir gal. Ada har reist. Jeg vet ikke hvor hun er.
- Og så leter du i min seng? - Hva er så galt med det?
- Hva? - Du vet hva jeg mener.
- Du vet det. - Fortsett.
Jeg mener det er veldig mulig fordi jeg tror du liker henne.
Du har rett.
Og hun liker meg.
Og vi knuller og knuller, hele natten.
Men det er ikke nok for henne.
Det ser ut til at hun vil
stikke salamien opp i rompa si.
Slutt å te deg som en gris. Du er ikke morsom.
Hvordan kan du snakke slik?
Hvis du visste hva jeg går gjennom, ville du ikke snakket slik.
De drepte den stakkars enken Pioppi.
Det er så mye vold her. Det er overalt.
Jeg vet ikke. Det måtte skje i kveld,
akkurat da Ada og jeg snakket sammen etter så lenge.
Det var som i begynnelsen.
Hun så blodet og rømte, som om det var min skyld.
Jeg vet ikke hva jeg hadde med det å gjøre.
Hvem får enkens hus?
Eiendommen?
De kaster en stakkars djevel i fengsel som ikke har gjort noe.
Kaller ham kommunist.
For mange uskyldige er døde, Alfredo,
og du får snart se flere og flere.
Det er for mange i fengsel.
Det er du og andre som deg som ønsket det. Det er deg.
Jeg er glad du har en kvinne i huset. Din datter trenger en mor.
Hun kom bare for julen.
Mannen hennes er i fengsel.
Har det aldri slått deg at dine venner er i fengsel og ikke deg,
som burde vært fengslet først?
Det er fordi jeg har stanset Attila. Jeg har fått ham til å slippe benet sitt.
Verner du meg, er det i din interesse.
Det er rett, fortsett, fornærm meg. Fornærm din gamle venn.
Jeg beskytter deg fordi jeg bryr meg om deg.
Husker du da vi pleide å fange frosk?
Hvor fint det var om sommeren?
Jeg fanget frosk. Du spiste dem.
Kom igjen.
Kom igjen, din sosialist med hull i lommene.
Husker du ingenting. Jo, jeg husker.
Jeg husker dagen du giftet deg,
og jeg husker at jeg ble jult opp,
og jeg husker at du stod og så på.
Husker du også da du brøt deg inn og stjal fars pistol?
Hvis du er så modig, hvorfor har du ikke brukt den?
Å bli drept? Er det det du vil?
Nok prat, Alfredo.
Gå hjem. Du finner Ada der.
- Tror du virkelig det? - Selvfølgelig.
Ta med denne, for sikkerhets skyld.
Stikk den opp i...
Åpne døren. Er alt i orden?
Si noe, Ada!
Åpne døren, ellers slår jeg den inn.
Er alt i orden? Er alt i orden, Ada?
Si noe i det minste.
Det er ikke min feil, Ada. Vær så snill å åpne.
Det er ikke min feil.
Vi kan reise en tur, dra til Paris. Har du lyst til det?
Vi kan dra i morgen. Vi kan til og med dra nå, hvis du vil.
Vi kan få barn. Vi kan få barn!
. . nyeste kommuniké...
Jeg har akkurat truffet tante Ada.
Vær flink pike nå. Jeg gjorde den søt for deg.
Italo, kom og spis. Kom igjen.
Flink jente.
for å holde Kasserine-passet.
Ved hjelp av italiensk-tyske luftstyrker
brutt gjennom passet
i retning av Tebessa og Thala.
Så... du traff tante Ada?
- Jeg mener det! - Ikke snakk tull.
Ada er død. Død, død, død.
Hvorfor sier du at hun er død?
Hun er i et rom, lukket inne.
Hun spiser hjertene til slemme barn.
med ulike kaliber.
Heil il Duce, folkens.
Det er det som er kjent som fascistmirakelet.
Vi trenger ikke arbeidshester lenger. Vi putter kraften til 50 hester
- i en maskin! - De er solgt, hører du? Utgått på dato.
Hei, Barone! Hva er vitsen med de arbeidshestene?
Med mindre du har en stalldreng.
Trenger du stalldreng, Barone?
Ser sunn ut. Noen familie?
Enkemann. En datter.
Hvor mye selger du dem for?
Barone, du får verdens beste handel.
Barone er en god mann. Du blir lykkelig hos ham.
Så, jeg er også solgt.
En del av kontrakten.
Hester, hestepasser...
hestemøkk.
Hører dere? Jeg ble solgt. Til den kjøpmannen der.
Dumme dyr.
Jeg kan ikke melkes eller fôres med høy.
Jeg gir ikke melk eller lage mat av korn, så jeg er ikke et dyr...
bare en bonde.
En bonde som... dere menn.
Kan de kjøpe oss for ingenting?
Er bønder til salgs? Er det rettferdig?
Si meg, er det rettferdig?
Olmo, bind hestene til motorsykkelen, finn datteren din, og kom deg av gårde.
Hestemøkk!
Her er nok et mirakel!
Hester går i hestemøkk!
Skit! Skit, min kjære! For guds skyld skit!
Kom igjen.
Det er for il Duce! Han er også full av skit!
Gud velsigne oss. En full bak.
Se på all skiten. Det største lasset med hestemøkk.
- Det stinker! - Her kommer et lass til!
Kom igjen alle sammen, le!
Mer skit! Alt er i orden!
Nå kan vi begynne å endre ting.
Få ham til å spise det! Hestemøkkpai!
Melk og vin gir linjer. Fortell padronaen.
Fortell henne at melk på tungen... holder deg ung.
Tosk.
Ciao, Teresita.
Fort deg, før det er for sent.
- Fort deg. - Guden vet hva de kommer til å gjøre.
- Fort deg, Olmo! - Ja.
Hold deg borte til du vet det er trygt.
- Jeg vil gå med deg. - Nei. Dra til Stella.
- Vær snill, lov meg det. - Ta meg med.
Ta nøkkelen. Den er din.
Greit, jeg kommer tilbake.
Her, du trenger den mer enn meg.
Tusen takk.
Lukk dørene, og ikke gå ut alene.
- Takk. - Ciao, Olmo.
- Kom snart tilbake. - Ta vare på deg selv.
Vær forberedt på det verste.
Skriv til oss. Send brev.
- La oss få vite hvordan du har det. - Lykke til.
Her, ta denne. Far vel. Vær forsiktig.
- Ikke la dem få tak i deg. - Lykke til!
Signora, jeg har en ny historie til deg.
- Og i dag er det en sann historie. - Vent.
Attila prøvde å selge Olmo.
Selge Olmo?
Attila kjøpte en ny traktor og brisket seg.
Han sa at hestepassere er avleggs og forsøkte å selge Olmo med hestene.
- Hjalp ingen Olmo? - Jo, alle sammen.
Og vet du hva? Det begynte å regne.
Hva?
Det regnet hestemøkk, hestemøkk over hele Attila,
på nesen, øynene, overalt. Selv på hans skallede hode.
- Regina også? - Nei.
Men de hadde tatt henne hvis hun hadde vært der.
De masserte hestenes romper og fikk fersk skit.
Attila luktet som en svinesti.
Men plutselig ble bøndene redde. Olmo reiste på sykkelen sin.
- Olmo rømte? - Ja.
Attila kommer med fascistene sine.
Alle gråt da Olmo reiste, signora.
Han ville dra. Han var fri, skjønner du?
Dumma. Du er helt korka. Han var glad.
Stakkars Olmo måtte forlate datteren og huset sitt.
Han var ikke glad i det hele tatt.
Du vet ingenting.
- Skal du også reise? - Jeg reiser for godt.
Alle reiser.
Jeg trenger ikke disse.
Du kan få dem.
Denne også.
Her, ta denne.
Og denne.
Denne.
Her, ta denne.
Kan jeg få et kyss, også?
Kom hit.
Fanfoni!
Kom ned hit øyeblikkelig!
Det er bøker i det andre rommet.
Med en gang.
Alfredo, du har hørt det. Lausungen har rømt...
Hvem gav deg lov til å gjøre dette?
- Lov? Han er kommunist... - Det bryr meg ikke. Han er min venn.
Den vennen stjal denne pistolen fra din far for femten år siden. Se.
Det har tatt deg lang tid å finne det ut.
Jeg hadde funnet den før hadde jeg fått gjøre jobben min.
Du har gjort jobben din. Dine tjenester behøves ikke lenger.
Hva?
Hør alle sammen, jeg gav ham sparken. Jeg sparket formannen.
Hører dere meg? Jeg sparket Attila!
Ada, det er meg. Jeg vet jeg ikke burde være her.
men jeg har noe viktig å fortelle deg.
jeg vet du kommer til å bli veldig glad.
Jeg har gjort det. Jeg sparket Attila. Det er ov...
- Hun har reist, padrone. Borte. - Borte?
- Hvor dro hun? - Hun kommer ikke tilbake.
- Hvor dro hun? - Ikke mer. Ikke mer.
- Hvor dro hun? - Ikke mer!
Hun sa du ville forstå hvis jeg tok på meg dette.
Kom igjen, svøm!
Se godt etter. Dere kommer alle til å ende opp slik, som kloakkrotter!
Kom igjen, drikk, din drittstøvel!
Gni ansiktet hans inn med det!
Eurialo!
- Niso! - Han er død.
- Din jævla fascist! - Dekk deg til, din ekle hurpe!
Din usle jævel! Svin!
Jævel! Svin!
Tilbake!
Demesio!
Finnes det en Gud?
Finnes den jævelen Mussolini?
Finnes il Duce, Demesio?
Nei! ll Duce finnes ikke.
Drep ham.
Rør dere, og jeg dreper dere.
Ingen av dere finnes heller, Attila.
Slutt med den plystringen. Slutt!
Jeg kunne drept alle hvis jeg ville,
så dere kan plystre til dere råtner!
Jeg bryr meg ikke om noen av dere!
La oss komme oss ut herfra.
Dere er skit! Avskum!
Dere er en skam for Italia!
Dere er Italias skit!
25 april 1945 Frigjøringsdagen
Fort dere kamerater! I Stalins navn!
Svartskjortebandittene er her! La oss utrydde dem.
Buksprett dem. Hver eneste en!
De er rett bak kanalen. Kom igjen!
- Ikke bli drept! - Drep hver eneste en!
Hva ser du der oppe?
Jeg ser...
Jeg ser en haug med fascister. De rømmer!
En av våre løper etter dem. Han er alene!
Det er nok villkatten min. Gud velsigne ham!
Han har bare en påle, men gud som han gir dem inn.
Han gir dem virkelig inn!
Hvis du bare kunne se dem!
Hardere, menn! Hardere! Drep alle sammen!
Har dere mistet tungen? Rop, kvinner, rop!
La våre menn høre oss. Kom igjen, rop!
Drep dem!
Høyere!
Velsignet er de unge som ser det som ikke er der.
Hundrevis av tyske soldater rømmer av gårde, reiser for godt.
Hvis dere bare kunne se dette, også. De kommer aldri tilbake!
De kaster våpnene og uniformene.
Gud!
Hva ser du?
En stor støvsky, en mann på en hvit hest.
Han ser ut som... Olmo.
- Hvis det bare var Olmo. - Måtte han hvile i fred.
Attila og Regina!
Skyt, Attila, skyt!
Hurper!
Stinkende jævler!
Drep henne!
Kast henne i skitten!
- Dø, fascistku! - Fascistsvin!
- Drep dem! - Flytt deg, kvinne!
Ta dem med til låven!
Nå vet dere hvordan det føles!
Nei! Dere kan ikke komme inn. Dere kan ikke komme inn!
Hei, kamerater!
Er det sant at dere skal gi jorda til de som jobber med den?
- Hvem er hun? - Jeg har aldri sett henne før.
Jeg så, er det sant at dere gir jorda til de som jobber med den?
Ja! Kom igjen! Kom igjen!
La oss gå. Kom igjen, pappskaller.
- Så mange de er. - Hvem er dere?
Ingen kjenner dere, og likevel sier dere ord vi alltid har ønsket å høre.
Dette er Cornelio, og jeg er Rondine, hans kone.
Vi kommer fra fjellene.
Nazistene, de brant alt. Alle husene våre!
Og fascistene, de tok alle våre eiendeler.
Aller først må vi gi dem et sted å sove.
Dere får la oss sove i skjulene.
Nei, skjulet er for landstrykere.
Huset er hvor vare kamerater sover.
Grisebingen er for fascistene.
Så glad for at jeg skal dø
Og likevel er jeg lei meg
Jeg er så lei meg for at jeg dør
Så jeg vil ikke uroe meg
Hold kjeft, din graver!
Hvem der?
Folkets komité for fellesskapets svinetildeling.
Flere griser enn jeg noen gang har sett.
Kom her, min skjønne.
La meg kysse deg!
Kom, én til. Jeg trenger enda et kyss.
La meg få ta på deg, du er så vakker.
La meg klyve opp på deg. Jeg kunne tilbringe hele natten...
Eier dere ikke barmhjertighet? Jævla pakk!
... tretten... fjorten...
femten... seksten...
sytten... atten... og med de to som sitter der, blir det tjue.
Et øyeblikk, kamerater. Mitt hjerte er tungt.
Å avskaffe padronens rettigheter får meg til å føle meg 100 % bedre.
Vi må være idioter. Ingen forstår deg.
Se på alle de grisene her inne.
Prosciutto, salami, kjøttkaker, syltelabber, knoker og fett.
Og mortadella! Hvem tilhører de?
Hør her. Dere eier alle disse dyrene.
Sosialismen kan gi dere alt dette.
Hvordan vet jeg at sosialismen virkelig kommer til å gi meg mat?
Og det mitt hjerte er tungt for, er de to sjelene der.
Alle fra familien Dalco, tre frem.
Dere, fra fjellene, er styrt av prester.
Prøv å dunke dere i hodet tre ganger for å slippe inn sosialistiske idéer.
- Hva vil dere gjøre? - Du hørte ham.
Du også. Men slå deg i hodet?
Hvorfor slå oss tre ganger i hodet?
- Å slå seg i hodet gir ingen mening. - Se på ham!
Se på ham! Se på ham.
Jeg ser du er en mann med følelser.
Hjelp ham. Ser du ikke at han dør som en gris?
Hjelp ham... i menneskelighetens navn.
Ikke drep meg.
Se, akkurat der ligger bestefaren min begravd.
"Patrizio Avanzini...
"En skjør blomst plukket av skjebnens onde hender. "
Skjebnens onde hender!
Skjebnens hender... er mine hender.
Skjebnens onde hender.
Våre barn vil høste frøene vi har plantet, Regina.
Du er så stygg som juling.
- Flytt deg! - Ikke klipp håret hennes!
Ikke klipp henne! Nei!
"Cantarelli Pioppi...
"God og from kvinne krenket av tidens ondskap. "
Jeg er den onde tiden. Meg!
Jeg drepte den gale hurpa!
Og den lille dritten Patrizio.
Jeg. Attila Melanchini...
Fascist. Mann.
Svin.
Avskum.
Skit.
Drit.
Slå av musikken! Dette er ikke noe dansested!
Dere har ingen respekt for våre døde!
Se, alle sammen.
Kom hit, alle sammen!
- Hvem er det? - Jeg vet ikke.
Drep meg. Drep meg!
Flytt deg.
Vær forsiktig. Stå bak her og se.
Ikke se på når en dame pisser.
Holdt. Ingen kommer forbi.
Kom igjen.
- Hvem er det? - Padronen. Fangen min.
- Hvorfor holder du ham her? - Jeg venter på partisanene.
Det må en smart gutt til for å leke med et slikt gevær.
Vi gjorde det!
- Kamerater! Bli førstemann opp! - Ikke fall!
- Mal over fascistenes slagord! - Mal over alt!
- Kast malingen på! - Stryk den utover!
- Drit på den! - Vent! Det er min gås!
Den er min! Hvor skal du? Gi meg den!
Er den din, så er den alles.
Hvorfor må min bli alles?
Gjør det rødere! Ta mer rødt på!
Slutt å kile.
Dumme esel.
Kutt ut.
- Jeg dreper deg. - Se, vi glemte vår padrone.
- Glemte til og med å arrestere ham. - Flink gutt, Leonida.
Barna har mer fantasi enn oss.
Unnskyld, jeg holdt hånden tilbake så lenge at den rømte på egen hånd.
Og foten min rømte også!
Er du Olmo? Jeg overlater fangen min til deg.
Bravo.
Sover du?
Ada kom aldri tilbake.
Hadde det vært bedre om hun var død?
Du kom i hvert fall tilbake.
Er dere sikre på at vi gjemte det her?
- Jeg erklærer herved... - Gi meg malingen.
... at rettssaken mot Alfredo Berlinghieri,
padrone og derfor fiende av folket, er i gang.
Jeg erklærer at rettssaken mot padronen er i gang!
- Hvordan fant du den? - Det var meg som gjemte den.
Jeg erklærer herved at rettssaken mot Alfredo Berlinghieri,
padrone og derfor fiende av folket, er i gang.
Dette blir bra.
Føttene mine dreper meg, men jeg vil se forestillingen.
- Vet du hvorfor... ? - Fordi hun ville blitt stilt for retten.
Vet du at hun rømte samme dag som deg?
Hun er smartere enn deg. Du ble og var padrone til siste slutt.
- Hva skriver du? - Vi er ikke på skolen nå.
Hjelp oss. Dette er en folkerettssak. Hva kan du skrive?
Kamerater, det som er gjort er nedskriving verdig.
Og det som er skrevet er lesing verdig!
- Få det opp. - Se på flaggene våre!
Alle flaggene våre sammen!
De tilhører Arbeiderforbundet, husker dere?
Ja, Rosina sydde dem! Det ble større hvert år!
Jeg vet vi er uvitende, men hvordan kan vi ha rettssak uten advokat?
Jeg fører frem tiltalte, og du ber om en advokat? Er det ikke nok?
Men vi fanget ham, ikke du!
Nei, du fanget ham ikke, du heller!
Han overgav seg til Leonida.
Ja! Du har rett!
Løft det! Høyere!
Dans! Kom igjen! Dans!
- Flytt deg. - Dans! Kom igjen.
Dans!
Når en stum begynner å snakke, har han mye å si,
men stakkaren har talevansker i tillegg.
Det går bra. Snakk med hjertet, gamle mann.
Kutt ut musikken.
Jeg mistet dem ved å høste hveten din i 60 år.
Kan du gjøre opp for det? Kan jeg få dem tilbake?
Hvorfor falt alle disse tennene ut? Padronen har sine i behold.
Han kan gomle med dem hele dagen.
- Vi tjente pengene, og du brukte dem! - Du er ren, og vi er skitne!
Du hadde nok i magen under hungersnøden!
Du er en blodigle, men bestefaren din var verre.
Etter en kraftig haglskur ville han sparke alle dagarbeiderne!
Ikke ham, det var faren hans, Giovanni!
Det spiller ingen rolle! En padrone forblir en padrone!
All jord trenger arbeidere ellers ville den ligge brakk.
Men padrone! Trenger noen en padrone?
Jeg har en ting å si: Jeg har aldri gjort noen noe vondt.
Alle padroner hevder det samme, og de er noen store hyklere.
- De tror det er sant. - Jeg har aldri gjort noen noe vondt.
Du har fått kriminelle ut av fengsel og satt inn kommunister i deres sted?
Hør på meg, kamerater...
Fascister springer ikke opp som sopp, alle på én og samme natt.
Nei. Fascistene er padronens avkom.
Oppfunnet av padronen.
Og med disse fascistene begynte de å tjene så mye
at de måtte bruke formuene på noe.
Og slik ble krig funnet opp.
Så vi ble sent til Afrika, Russland, Hellas,
Albania og Spania.
Med betalte de prisen? Nei, vi betalte!
Proletariatet, bøndene, arbeiderne! Dere betalte!
Jeg sier drep ham!
- Han betaler nå! - Han betaler nå!
Hører du det, Alfredo Berlinghieri?
Hører du folkets røst?
Vi, uvitende bondetamper som dør av sult,
vil statuere et eksempel her. Vi dømmer deg til døden.
Vi fordømmer deg, og fortiden fordømmer deg.
Det er over, kamerater. Ingen padrone mer.
Padronen er en død mann.
Jeg er veldig sliten. Får jeg sette meg?
Jeg er veldig sliten.
Hvis jeg forstår rett, ser vi på en død mann.
Han tror han lever, og for oss, er han død. Han finnes ikke mer.
Mannen lever. Kroppen hans brenner. Vanligvis er de døde kalde.
Olmo, du lærte å snakke bedre enn en bonde.
Her.
Men du burde forklare med enkle ord.
Det utdannede pratet kan lure oss.
Padronen er død, men Alfredo Berlinghieri lever.
- Vi skal ikke drepe ham. - Men hvorfor ikke?
Fordi han er levende bevis på at padronen er død.
La oss stemme nå! De enige rekker hånden i været.
Kamerater! Partisanene!
Partisanene kommer!
Partisanene!
Kamerater! Partisanene! Partisanene er her!
Venner, kamerater!
Stille! Stille, takk!
Kom her alle sammen!
Jeg har viktig informasjon å meddele!
Kom hit alle sammen!
- La meg se på den! - Gi den til meg!
I Komiteen for nasjonal frigjørings navn:
Vi representerer kristendemokratene,
vi representerer de liberale,
vi representerer sosialistene, kommunistene og Handlingspartiet.
Denne komiteen for Italias frigjøring...
- Sett deg! - . . har midlertidig tatt makten
for å opprettholde lov og orden i landet.
Og dermed ber jeg dere overholde
Komiteens beslutning og levere våpnene deres inn til oss.
Det er ordrene!
Kamerater, historie er som å være full.
Når dere drikker, taler dere fra hjerterota.
- Det er en felle. - Den samme leksa. Jeg tror dem ikke.
Sannhetens øyeblikk er her og forlanger at alle må bli edrue
og legge hodene under kranen og slutte å drikke.
- Nei, vi vil ikke! - La meg snakke!
- Det er bare pisspreik! - Det kan gi fred!
Hei, kom igjen! De vil kalle det en utopi. Det er greit!
Men hvis det er bevis for at padronen fortsatt er der,
må vi si nei likevel. Fordi vi vet. Vi så alle sammen.
Vi kjenner sannheten. Padronen er død!
Hei gutt, hørte du ikke ordrene?
Nei! Gi meg det! Det er mitt gevær! Gi meg det!
Det er mitt! Det er mitt!
Gi meg det! Det er mitt! Få det igjen!
Padronen lever.